Tekstityksen päiväys: 03.02.2007 Versionumero: 1.1
Suomennos: LadyGandalf
Oikoluku: jen187
Valmiina?
Yritetään vain niin.
WNYH:n studioilta, New York Citystä.
Olen Gabriel Noone, ja tämä on Noone yöllä.
Tarinankertojana olen viettänyt vuosia ryöstäen elämääni fiktioon.
Aivan kuin harakka, minulla on tapana varastaa kiiltäviä jättäen muut huomiotta.
Totuus voi aina olla erilainen kun kerrot tarinaa.
Mutta tällä kertaa minun täytyy olla varovainen.
Tuon tapahtumat esiin juuri niin kuin muistan ne.
Haluan teidän kuitenkin uskovan tämän kaiken.
Se jo itsessään on vaikeaa.
Tätä kutsutaan "Yökuuntelijaksi".
Se alkoi pahimpana mahdollisena viikkona.
Jess oli muuttanut pois, sanoen sen olevan vain väliaikaista.
Ja minä olin surkeana. Mikään ei ollut järkeenkäypää enää.
Yritin lukea yhtä typeristä jutuistani, jollaisen varaan olin urani rakentanut.
Haaveellista juttua 8-vuotis hääpäivästämme.
Mutta tunsin itseni teeskentelijäksi. En saanut sanoja suuhumme.
Tämä ei toimi.
- Ei se niin huono ollut. - Se ei vain kuulosta minulta.
- Tasot ovat samat. Voin säätää. - Se vain kuulostaa tekaistulta.
Gabriel. Voimme tehdä tämän uudelleen.
Pyöritä joku vanha. En vain pysty tähän, olen pahoillani.
- Miksi olet täällä? - Ajattelin tarjota sinulle drinkin.
- Mitä istunnossa tapahtui? - Ääniongelmia. Olen lähellä luhistumista.
- Oletko varma, ettet halua lähteä? - Olen varma.
Eihän se minulle kuulu, mutta asema on huolissaan.
- Olet heille viisi ohjelmaa velkaa. - En todellakaan halua puhua siitä.
- Olen huolissani sinusta. - Olen kunnossa, todella.
- Ota tämä mukaasi. - Älä viitsi, Ashe.
- Ei sinun tarvitse kirjoittaa mainostekstiä. - Kiitos.
Haluan vain, että luet sen. Julkaisemme sen seuraavana neljänneksenä.
"Päiväkirja jumalaisesta toivosta ja rohkeudesta." Tuleeko siinä aromiterapiaa mukana?
Anna olla. Luettuasi sen sinulla on oikeita kysymyksiä.
Pärjäile. Nähdään.
Jeesus! Pelästytit minut.
- Hain vain tavaroitani. - Ei se mitään.
Toit näköjään Luciferin.
Lucien. Hän on vain ystävä.
Sanoinhan sinulle. Tarvitsen tilaa itselleni.
- Kaikki hyvin. - Nähdään.
- Ei, Hugo. - Hugo!
"Charles Dickens", kirjoitti Pete Logand.
"Oli vain 12-vuotias, kun hänen vanhempansa lähettivät hänet kiillottamaan saappaita -
tehtaaseen sataman lähelle. Tämä pilasi hänet lopullisesti ja teki hänestä kirjailijan.
Meillä kaikilla on varmaan olemassa jokin kamala asia, -
joka saa menettämään lapsensydämemme kuten lapsenhampaamme myös."
Minun oli kellarissa, Milwaukeessa.
Se oli muutettu huoneeksi, joka piti olla leikkipaikkani.
Kukaan ei koskaan ihmetellyt miksi isäni teki siitä äänieristetyn.
Tiesin hänen pelinsä jo seitsemän vuotiaana.
Mutta kun olin 11-vuotias, hänellä oli muita aikuisia seurana.
Kuinkahan paljon äitini tiesi.
Eräänä yönä kuulin hänen kuiskaavan leikkipaikassa.
Pyytävän jonkun siirtymään pois tieltä.
Tajusin hänen olleen siellä alusta saakka.
"Siitä syystä silmäside, pitämässä minut piilossa.
Jotta he pystyivät myymään nauhoja Internetissä."
Soitit Gabrielille ja Jesselle. Jätä viesti äänimerkin jälkeen.
Täällä on Pete Logand. Se kaveri, joka kirjoitti kirjan.
Ashe antoi minulle numerosi, joten halusin vain...
Hän sanoi, että jos puhun tarpeeksi pitkään, sinä ehkä...
Heippa.
- Väijytys? - Hyvä sana kuin mikä tahansa.
Ajattelin sen saavan sinut voimaan paremmin, viemään huomion pois itsestäsi.
Tässä tilassa, saatan sanoa jotain väärää.
Etkä sano. Piditkö kirjasta?
Se on jotenkin epäkypsä. Mutta voimakas.
- Hän on urhea poika. Kuinka vanha hän on? - 14.
Jeesus. Miten sait sen?
- Ilman mitään välikäsiä. Ei edes agenttia. Donna vain lähetti sen meille. - Kuka?
Sosiaalityöntekijä, joka adoptoi hänet. Hän sai pojan kirjoittamaan, kuin terapiana.
Olet varmaan editoinut sitä hullun lailla. Mitä?
- Se on puhtain käsikirjoitus koko vuonna. - Hitto.
En tekisi tätä sinulle, ellen uskoisi että on olemassa jokin yhteys.
Muistatko kellarin? Hän kuunteli ohjelman heidän mentyä.
- Jeesus. - Hän halusi minun antavan sen sinulle.
Jess?
- Mitä helvettiä teet? - Hei.
En voi tehdä kirjanpitoasi, ellet ellet jätä minulle materiaalia.
Täällä oli hirveä sotku.
Sitä paitsi, pidän pyykinpesusta. Se tekee minut onnelliseksi.
Sähkö katkesi taas. Sulakekaappisi on perseestä. Ja isäsi soitti.
- Ethän vain vastannut? - Minun oli pakko. Hän vain jatkoi:
"Vastaa, jumalauta. Tiedän, että olet siellä." Hän on kiva vanha nokikana.
Jos hän tapaisi sinut, hän sanoisi sinua "suloiseksi vinosilmäksi" selkäsi takana.
Niinhän minä olenkin.
Kuinka vanha hän oikein on? Hänenhän täytyy olla ikäloppu.
Miksi? Koska minä olen?
Toivon vain pääseväni yli vanhemmistani kun olen sinun ikäisesi.
Toivotan onnea.
He kyselivät Jessestä. Et kai ole vielä kertonut heille?
En. Koska hän palaa siihen mennessä.
Ole hyvä ja jätä viesti merkkiäänen jälkeen.
Hei, Pete. Täällä Gabriel Noone.
Ashe antoi numerosi ja...
Luin kirjasi. Pidin todella siitä.
- Vannotko, että se olet todella sinä? - Miksen olisi?
- En tiedä. Et kuulosta itseltäsi. - En ole luonnossa niin dramaattinen.
- Kuulostat sekavalta paskalta. - Se oli osuvasti sanottu.
Ei pahalla. On vain vitun vaikea uskoa, että se olet sinä.
Sinun vain vittu täytyy.
Anteeksi. Uusi äitini sanoo kielenkäyttöäni kauheaksi.
Niinkö? Hän on vitun oikeassa.
Joka tapauksessa, olin todella otettu kirjastasi. Haluan toivottaa sinulle onnea.
- Mitä aiotte tehdä jouluna? - Mitä tarkoitat?
- Sinä ja Jess. Onko teillä kuusi? - Ei ole.
- Emme ole niin joulun perään. - Tiedän mitä tarkoitat.
Meillä on ruostunut vesitorni toisella puolella katua. Siihen ripustetaan tähti joka vuosi.
Tähti. Se kuulostaa kivalta.
Paitsi ettei se ole tännepäin. Valaisee vain graffitin.
Muu kaupunki saa "Betlehemin". Me vain "Roberta ottaa suihin".
Vannon, isoin punaisin kirjaimin, "Roberta ottaa suihin".
- Se peitettiin maalilla viime vuonna. Se tuli takaisin. - Hänen täytyy todella ottaa suihin.
Oletko kunnossa?
- Paskat. - Pete?
Paskat.
Olen kunnossa. Varoita, jos aiot olla hauska.
- Juo tämä. - Anteeksi.
- Mikä nyt on? - Donna vain ärsyttää.
Muuten en sietäisi sitä, mutta hän on kultanen ja pidän punapäistä.
- Se on hän. Sano jotain. - Tässä on Donna Logand.
Anteeksi jos lopetan tämän lyhyeen. Tämä yskä todella huolettaa minua.
Totta kai. Ymmärrän...
Täällä Donna.
Hän nukkuu. Meidän täytyi puhdistaa keuhkot.
- Kertoiko hän sinulle AIDS:sta? - Kertoi.
Nykyään on uskomattomia lääkkeitä. Ne tekivät ihmeitä Jesselle.
Kokeilimme niitä, mutta hän sairasti syfiliksen kahdeksan vuotiaana -
ja hänen keuhkonsa ovat kuin sveitsiläinen juusto.
Hänellä ei ole enää paljoa aikaa. Enintään muutama kuukausi.
Eikä sitä helpota olo täällä keskellä ei mitään.
- Mutta en halua niiden hyypiöiden tietävän missä hän on. - Luulin, että he ovat vankilassa.
Hänen isänsä oli, mutta äiti katosi käsittelyn jälkeen.
- He eivät tiedä missä hän on. - Totta kai kaikkien näiden vuosien jälkeen...
Emme tiedä mihin hän kykenee.
Mutta emme muuttaneet tänne siksi, että olisimme vainoharhaisia.
Se ajatus kummitteli mielessäni koko yön.
Seuraavien parin viikon aikana juttelimme Peten kanssa melkein joka päivä.
- Kenelle haluat puhua, kun kirjasi on julkaistu? - Mitä tarkoitat?
- Jollekin kuuluisalle, joka todella pitää kirjastasi. - Derek Jeter olisi aika siisti.
Mikäpä siinä.
- Et taida tietää kuka hän on? - Totta kai. Urheilija.
- Mikä laji? - Piikittelet minua.
- Vaikka oletkin kullinimijä ei tarkoita, ettet katsoisi pallopelejä. - Mitä?
- Mitä, kullinimijä? Etkö ole koskaan kuullut sitä? - En.
Ei millään pahalla. Sinä ja Jess tunnutte ihan kivoilta.
Miten hän voi?
- Ihan hyvin. - Milloin voin puhua hänelle?
- Se on aika vaikeaa. Hän muutti pois pari viikkoa sitten. - Hitto, harmittava juttu.
Hän sanoi haluavansa olla yksin, mutta sanoi palaavansa.
Olen varma. Teillä tuntuu olevan erikoinen suhde.
Sinun täytyy vain olla kärsivällinen, Gabriel.
Sellaista ei tule vastaan joka päivä. Sitä haluan itsekin.
Sellaista juttua.
- Jonain päivänä. - Älä huolehdi. Saat sen vielä.
En. Tämän ja sairaalan välissä ei ole juurikaan tyttöjä.
- Ajatteletko paljon tyttöjä? - Se on ainoa mitä voin tehdä. Ajatella heitä.
Seeta. Onko sinulla Playboy-lehteä?
Hugo.
Ystävälle.
Olin aikeissa soittaa. Pidän pienet joulujuhlat. Haluatko tulla?
- Totta kai. - Selvä. Soitan sinulle.
- Nähdään. - Nähdään.
Joten hän saa Playboyn. Seuraavaksi hän piilottaa sen uudelta äidiltään.
Kuka olisi arvannut, että minulla on heteroseksuaalinen vaikutus.
Suloisinta mitä olen koskaan kuullut.
- Onko? - Olisin sinuna varovainen.
- Miksi? - Ihmiset puhuvat. - Mistä?
Käytä päätäsi. Homot käyttivät hyväkseen sitä poikaa.
Ei, vaan pedofiilit. Etkö ole kuunnellut?
- He olivat miehiä. - He eivät olleet homoja.
Miten se voi olla mahdollista jos he sekaantuivat poikaan?
- He kutsuivat häntä "hintiksi" tehdessään sitä. - Pitääkö sinun tehdä kaikesta likaista?
Kulta, rauhoitu. Älä ole niin vihainen.
- Se on helpompaa kuin tuntea jotain. - Mitä helvetin uusajattelu paskaa tuo on?
Vaikka sinä oletkin lopettanut välittämisen, ei meidän täydy.
- Vain koska sinä olet itkupilli... - Älkää nyt.
- Pitääkö minun mennä pois? - Ei. - Myöhästymme.
Te kaksi näytätte tulevan toimeen hieman paremmin.
Vielä muutama tuhat vuotta ja kykenemme keskustelemaan.
- Mitä sinun piti kertoa meille Jessestä? - Ei mitään.
Ehkä näemme hänet paluumatkallamme Raleighiin.
Hyvästele vain se pikku mulkku. Mitä? "Pikku mulkku?" Hän kestää sen.
- Kestän kyllä isompiakin. - Olet tuhma.
- Mitä hän sanoi? - Nähdään, isä. - Hyvä on, poika.
Gabriel!
- Minne olet menossa? - Miksi kutsuit minut?
- Nämä ovat juhlat. - Naurettavaa.
Tule tänne.
Mikä on vialla?
- Ketä nämä kaikki ovat? - Ystäviäni. Huonekaverini ja minun.
Mistä lähtien sinä olet tuntenut niin paljon ihmisiä?
Useimmat ystävistäni olivat sinun ystäviäsi.
Halusin uusia ystäviä. Mikä on vialla?
En ymmärrä mitä tapahtuu.
Kun muutin luoksesi, olin tuskin päässyt collegesta. Halusin pitää sinusta huolta.
Luuletko, etten minä halunnut pitää huolta sinusta?
- En sanonut niin. - Niin ajattelet.
Gabriel, olin kuolemaisillani kahdeksan vuotta.
Ja nyt näyttää, etten kuolekaan ja haluan tietää miltä se tuntuu.
- Minä vain... - Jos sinulla olisi vähäänkään rohkeutta, lopettaisit tämän.
En tunne niin.
- Ei. - Tule tänne, ole kiltti.
Tulossa. Kaikki hyvin?
Kyllä.
Soitit Gabrielille ja Jesselle. Jätä viesti äänimerkin jälkeen.
Donna täällä.
Olen sairaalassa.
Hän on happiteltassa. Tilanne on aika huono.
En usko hänen selviävän yön yli. Soitan takaisin kun on jotain uutta.
Viesti loppu.
- Kai hän olisi soittanut jos jotain olisi tapahtunut? - Minulla on vain outo tunne.
- Soita sitten sairaalaan. - En tiedä missä hän on.
Olisiko mahdollista, että he ovat hieman melodramaattisia?
Hyväksikäyttävät vanhemmat, kellari. Kaikki vain tuntuu menevän vähän yli.
- Joillain on paskamainen elämä. - Mutta ei koko aikaa.
Ehkä he vain liioittelevat sitä.
Miten voit edes ehdottaa, että kuoleva lapsi liioittelisi asialla?
- Haloo? - Donna täällä.
Donna, laitan sinut kaiuttimeen. Jess on täällä.
- Hei, Jess. Kiva tavata oikeasti. - Sinua myös.
- Gabriel, Bactrim auttoi. Pete voi paremmin tänä aamuna. - Luojan kiitos.
- Hän haluaa tervehtiä. - Totta kai. Anna puhelin hänelle.
- Hei, kamu. - Hei, poika. Miten voit?
- Paremmin kuin eilen. - Hienoa.
- Jess on täällä. Hän korjaa sulakerasiani. - En edes halua tietää, mitä se tarkoittaa.
- He haluavat minun lepäävän. Ottakaa rennosti. - Hyviä öitä.
Mikä helpotus.
Mitä?
- Minusta ääni on sama. - Mitä?
Pete ja Donna. Minä... En tiedä, heillä on sama ääni.
Toinen on vähän korkeampi, mutta he...
- Väitätkö että kyse on jostain toiseksi tekeytymisestä? - Enemmän tai vähemmän.
- Miksi joku tekisi niin? - En tiedä.
- Monet tuntevat heidät. - Kuka?
- Lääkärit. Sairaanhoitaja, joka käy talossa. - Sinulle on vain kerrottu niin.
- Entä Ashe? - Menikö hän oikeasti Wisconsiniin?
- Hänen täytyi. Entä kuva? - Se voi olla kuka tahansa.
- On tapoja todistaa tämä. - Olen mielelläni väärässä.
Et ole koskaan mielelläsi väärässä.
Ensimmäistä kertaa viikkoihin kun tunnen oloni kunnolliseksi. Miksi haluat pilata sen?
Koska tämä ei ole yksi tarinoistasi. Et koskaan katso asioita reaalisesti.
- Tuo on täyttä paskapuhetta. - Paskapuhetta?
Missä kerroin sinulle, että testini oli positiivinen?
- Mitä... - Vastaa kysymykseen!
- Puistonpenkillä, niiden rumpuja soittavien tyyppien edessä. - En.
Ei, niin kerroit sen show'ssasi.
Se oli rähjäisessä kaupassa. Mutta se ei tainnut olla kiinnostavaa?
Muutin, koska tarvitsin taukoa.
- Etsit tästä suhteesta vain uutta materiaalia show'si. - Ja sinä et muka ollut mukana.
Menin siihen mukaan, koska ajattelin sen antavan kuolemalleni merkityksen.
- Mutta en tarvitse sitä enää. - Hienoa. Koska mitään show'ta ei ole. Tyytyväinen?
Se ei ole vikani.
Et tunne häntä.
Voi olla.
- Aika läpinäkyvää minusta. - Mitä tuo on tarkoittavinaan?
Puhut aina lasten hankkimisesta. Ja nyt olet luonut tämän...
- Haista vittu. Olet oikea kusipää! - Vitut, mene leikkimään Tiny Timin kanssa.
- Tunnetko ketään, joka olisi oikeasti tavannut Pete Logandin? - En.
- Lääkäri, sosiaalityöntekijä tai naapuri, kuka tahansa? - He asuvat Wisconsinissa.
Jessen mielestä Pete ja Donna kuulostavat samalta.
- Niin he kuulostavat. - Eikö se sinusta tunnu oudolta?
Pete ei puhunut tullessaan asumaan hänen kanssaan ja päätyy matkimaan häntä.
- Se ei ollut kirjassa. - Siitä puuttuu paljonkin.
- Tiedät, koska hän kertoi sinulla. Sait kaiken tietosi Donnalta. - Häneltä ja Peteltä.
Näyttikö hän sinulle syntymätodistusta, adoptioasiakirjaa, jotain kouriintuntuvaa?
Jos luulet tätä huijaukseksi, olet väärillä jäljillä.
- Miksi? - Siksi!
Puhuin heidän kanssaan yli vuoden, he kertoi- vat minulle asioita, mitä et voisi kuvitellakaan.
- Ehkä nykyinen tilanteesi värittää asioita. - Sillä ei ole mitään tekemistä asian kanssa.
Aiot julkaista kirjan, jonka tekijästä et tiedä paskaakaan.
Eikö sinun pitäisi olla huolissasi?
Soitit Gabrielille ja Jesselle. Jätä viesti äänimerkin jälkeen.
Ette taida olla kotona, yritän myöhemmin uudelleen.
- Haloo? - Donna täällä.
Tämä tuli vähän äkkiä, mutta olisi ihanaa jos tulisitte käymään jouluna.
- Todellako? - Ilman muuta.
Vierashuone ei ole kummoinen, mutta leivon luumuvanukasta -
ja se olisi Petelle todella tärkeää.
Joten...
- Onko se Pete? - On, hänellä on vieläkin yskä.
Mutta hän voi hyvin. Joten voitteko tulla?
En keksi parempaa tapaa viettää joulua.
- Mahtavaa. - Niin on.
- En tiennyt, että pelaat baseballia. - En, se on lahja ystävälle.
Jerry Deterin nimikirjoituksella.
Tarkoitatko Derek Jeter?
Vittu, hän petti sinut.
- Mikä hänen tekosyynsä oli? - Ei sellaista ollut.
Lääkäri kielsi vieraat. He ovat huolissaan tartunnasta.
Vitun koneet ovat tartuntapaikkoja. En halua hänen saavan tartuntaa minulta.
- Ehkä joskus myöhemmin. - Jos hän on vielä elossa.
- Eihän sitä tiedä. - Ei niin.
Ei mistään.
- Meidän ei pitäisi enää tavata. - Ei sen tarvitse näin mennä.
En halua että minua kusetetaan. Haluan selvän eron.
- Emmekö edes juttele enää? - Olen liian vanha tähän paskaan.
- Älä viitsi, Gabriel. - Pilasit kaiken.
Sinä vittu et näe todellisuutta.
Miten niin kirjaa ei tule? Luulin editoijasi uskovan poikaan.
Hän uskookin, mutta pomo jänistää.
- Entä Donna ja Pete? - He ovat täysin murtuneita.
- Mitä löysit? - Pete Logandin oikeudenkäynnistä ei ole mitään merkintöjä.
Ei se mitään tarkoita.
Pete otti Donnan nimen adoptiossa. Ashen mielestä he käyttävät peitenimeä, -
koska sillä tavoin hänen oikea äitinsä ei löytäisi häntä.
Suloinen lapsi, kuka nyt onkaan.
Miksi joku tekisi näin? Ihmettelen sitä. Hirveä tapa edesauttaa kirjan myyntiä.
Ehkä asia ei ole niin. Ehkä hän ei ole edes tietoinen asiasta.
Kuten persoonallisuuden jakautuminen?
Ehkä hänellä oli poika, joka kuoli jollain hirveällä tavalla -
- ja nyt hän omaksuu pojan henkilöllisyyden... - Ei.
Entä jos nainen on palsamoinut hänet? Kuten se mies Psykossa.
Hetkinen. Voi luoja.
- Entä jos naista ei ole olemassa? Mitä jos poika matkii naista? - Ole kiltti ja lopeta.
Tämä ei ole mikään peli.
Entä jos on olemassa puolikuollut poika ja vein juuri hänen viimeisen toivonsa?
En voisi elää sen kanssa.
Oletko ajatellut ääninauhaa?
- Joita poliisi käyttää? Ne ovat kuin sormenjäljet. - Nyt pelotat minua.
- Hei, Davia. Tiedän uuden thai-paikan... - Ei.
- Hei, kullinimijä. - Se on hän. Pysäytä.
- Mitä sinulla on hänestä? - Ei mitään. Pyyhin viimeisen viestin.
Sitten sinun täytyy soittaa hänelle. Saada ääni nauhalle.
Miten teen sen?
Painat vain tätä nappia, ennen kuin puhut hänelle.
En tiedä...
Se on puhelinvastaaja, eikä mikään lämpöydinkone.
Mutta entä jos nauhoituksen aikana kone piippaa?
Numero johon yrititte ei ole käytössä.
Tarkistakaa numero ja yrittäkää uudelleen. Tämä on nauhoitus.
Onko sinulla perhettä Wisconsinissa?
Kyllä, poika.
Hän asuu äitinsä kanssa.
Mutta näen hänet lomilla.
- Kuinka vanha hän on? - 14.
Olitte varmaan aika iäkäs, kun saitte hänet.
Kuta kuinkin.
- Onko sinulla kuvia? - Itse asiassa on...
Herranjestas. Mitkä silmät.
Hänellä on nenäsi ja leukasi.
Niinkö?
Suokaa anteeksi.
Toivottavasti en häiritse, mutta näin nimenne matkustajaluettelossa -
ja halusin vain sanoa, että olen kiitollinen kaikesta tekemästänne.
Ilo oli minun puolellani.
Oletko tehnyt palveluksen lentohenkilöstölle?
Numero johon yrititte ei ole käytössä...
500.
507.
509.
511.
Vittu.
Tein jotain tyhmää ja toivon, että voisitte auttaa minua.
Hyvä ystäväni asuu täällä Montgomeryssä.
- Olen aina olettanut osoitteen olevan 511 Henzke. - Tapasitteko hänet netissä?
Ei mitään sellaista.
Hän on hyvä ystävä ja käy täällä usein. Donna Logand?
Meille maksetaan, ettei tarvitse käyttää oikeaa osoitetta.
Se on paikan tarkoitus.
Totta kai. Hän on ystävä.
Tulin kaukaa.
Hyvä on.
- Kaikki hyvin? - Kyllä, kiitos.
Pidät hampurilaisista, mutta ne eivät ole hyväksi vatsallesi.
Teen sinulle jotain, kun menemme kotiin.
Haluatteko lisää kaakaota?
- Tekeekö kaksi päivässä minusta narkkarin? - Ei minusta. Tuonko hänelle jotain?
Ei kiitos. Tämä ei saisi tulla tavaksi.
- Haittaako jos halaan? - Siitä vaan. Hän tarvitsee kaiken rakkauden. Eikö niin?
Mennään.
- Nähdään. - Takuulla. Pysykää lämpimänä.
Etkö aio tervehtiä, Gabriel?
- Käykö kamomilla? - Totta kai.
- Onko valoa tarpeeksi? - On, kiitos.
Se oli Hank. Se tyyppi kaupasta. Sillä tiesin sinun olevan täällä.
Ei mikään ihme sokeiden juttu.
Kuinka kauan olet ollut sokea?
Muistan nukketalon, isäni kasvot, sellaisia juttuja.
Entä äitisi?
Hän kuoli kun olin kaksi. Isäni yritti kasvattaa minua. Ashe ei tainnut kertoa.
Ei.
Se tekee meidät entistä haavoittuvaisemmiksi. Olemme muuttaneet jo kerran tänä vuonna.
Olet tehnyt todella hienoa työtä Peten kanssa.
Miten löysit meidät?
Tähti.
Muistan Peten maininneen tähden vesitornissa.
- Kun näin sen, minä vain löysin... - Koko matkan talolle?
Korttelille asti. Näin sinut kuistilla...
Seurasit minua kahvilasta?
On tärkeää, että voin luottaa sinuun, Gabriel.
Puhelinlinjasi oli mykkä. Ajattelin...
Tee.
- Voinko käyttää kylpyhuonetta? - Totta kai. Portaiden päässä.
Löysit hänen huoneensa.
Samettipupu. Minullakin oli tuollainen.
- Pete... - Sairaalassa testeissä. Tilanne ei ole hyvä.
- Olen pahoillani. Keuhkot? - Niin.
Tilanne menee huonommaksi.
- Voinko nähdä hänet huomenna? - Se olisi kiva.
- Hän merkitsee paljon sinulle? - Niin merkitsee.
Hän ajattelee samoin sinusta.
Itse asiassa...
Valtatien valot vilahtavat ohi -
ja yksi teistä kurottautuu pitelemään toisen jalkaa.
Todellisin hetki maailmassa.
Se on yksi lempijaksoistamme.
Kiitos.
Pete kertoi sinusta ja Jessestä.
Teillä tuntuu menevän hyvin.
- Vieläkö rakastat häntä? - En tiedä.
Tunteeko hän samoin?
En tiedä, mitä hän ajattelee.
Voisinko...
Yhdistää kasvot ääneen?
Ilman muuta.
On kova paikka olla epävarma.
Kiduttavaa...
Olet sellainen kaveri, joka tarvitsee todistelua.
Kirous piilee siinä, että olemme juuri niin rakastuneita kuin kuvittelemme.
Odotan innolla tapaavani hänet.
- Kenet, Jessen? - Ei, Peten.
Anteeksi.
Kaikki käyttäytyvät niin. Hän on erikoinen sillä tapaa.
Tarvitsen apuasi.
- Mitä? - Täällä on pimeää.
En tiedä, missä valokatkaisija on. Kokeile oven luota.
Täällä jossain on toinen käsityölaukku.
Olen viettänyt niin paljon aikaa sairaalassa, joten teen Petelle uuden neuleen.
Voitko auttaa etsimään tummanvihreän?
Se sopii hänen silmiinsä.
Tässä.
Kiitos.
- Haluatko nähdä minun neuleeni? - Totta kai.
Se tarvitsee vielä napit, mutta se on aika hauska.
Käänny ympäri.
Luotan sinuun, joten sinun on parempi olla kurkistelematta.
En kurkistele.
Käänny ympäri.
- Miltä näyttää? - Se on...
- Se on kiva. - Haluatko tunnustella? Se on kivan pehmeä.
Tunnustele sitä.
Se on pehmeä. Se on kiva.
- Mikä on vialla? - Ei mikään. Se on kiva...
- Onko minussa jotain vikaa? - Ei, se on hieno...
Tiedän, että pidät miehistä. Yritin vain olla ystävällinen.
Olet niin vitun kummajainen.
- Käänny ympäri! - Anteeksi, minä...
Sinun takiako kirja peruttiin?
Niin ajattelinkin. Se kirja oli hänelle kaikki kaikessa.
Siksi olen täällä. Autan etsimään uuden kustantajan. Teen mitä tahansa...
- On selvää miksi tulit tänne. Et usko meihin. - Uskon minä.
- Unohdetaan huominen. - Ei. Haluan nähdä hänet.
Luulin sinua erilaiseksi.
Luulin, että näkisit hänen sieluunsa, komplekseineen ja ristiriitaisuuksineen -
- ja näkisit hänet vertaisenasi, kuten minä. - Niin juuri näen hänet.
Enpä usko. Et olisi muuten epäillyt meitä.
Olen viettänyt kaksi päivää tässä helvetin paikassa, jotta voisin sanoa...
Jotta voisit sanoa mitä?
Pyytääksesi anteeksi, kun luulit meitä huijareiksi? Anna helvetissä olla.
Pete tarvitsee ihmisiä, jotka todella ovat hänen turvanaan.
En todellakaan vie sinua tapaamaan häntä.
Ei onnistu.
Autosi on täällä.
- Missä on lähin sairaala? - Madisonissa, mutta sinne on 80 kilometriä.
- Ei haittaa, lähdetään. - Hyvä on.
L-o-g-a-n-d.
- Täällä ei ole Pete tai Peter Logandia kirjattuna. - Ehkä hän on toisella nimellä.
Mitä nimeä etsin?
En tiedä.
Ehkä olet väärässä sairaalassa.
Kävin jo muissa. Hänen täytyy olla täällä.
- Voisinko vähän kierrellä katsomassa? - Mitä luulisit?
Kiitos ajastasi.
Luoja, ei.
Anteeksi, erehdyin. Luulin sinua joksikin toiseksi.
Kuka olette?
Vartijat!
- Laitanko lisää? - Kiitos.
- Täällä oli eilen sokea nainen. - Donna. - Niin.
Oletteko nähneet poikaa, jota hän hoitaa? En ole nähnyt häntä aikoihin.
Tarkoitat Peteä.
Juuri hän. Oletteko nähneet häntä?
Hän on sairaalassa. Hän on todella sairas.
Oletteko oikeasti nähnyt Peten?
- Hän on suurimman ajan sairaalassa. - Missä sairaalassa?
Voinko tuoda teille muuta?
Joten ette auta minua.
Hauskaa päivänjatkoa.
Olin vain tapaamassa ystävää.
Ehkä tunnet hänet. Pete?
Oletko nähnyt häntä?
En tiedä mitä hän kertoi sinulle...
Mitä teet?
Mitä oikein teemme?
Mitä helvettiä teemme?
Odota... Hän on... Kaikki tietävät...
Mitä helvettiä te vitun sairaat teitte sille pojalle?
Jätä hänet rauhaan senkin pervo. Jätä hänet rauhaan!
Gabriel?
- Olen pahoillani, he suojelevat minua. - Pysy kaukana minusta, Donna.
Tulin auttamaan sinua.
Miksi olet vihainen minulle? Sinä murtauduit taloomme.
Menin sinne vitun sairaalaan. Hän ei ollut siellä!
- Menit väärään sairaalaan. - Kävin joka hiton Madisonin sairaalassa.
- Hän oli Milwaukeessa. - Tietenkin. Jos kysyisin missä, niin sanoisit siirtäneesi hänet.
- Tai yhtäkkiä hän... - Hän on kuollut.
Hän kuoli viime yönä keuhkokuumeeseen.
Hänen keuhkonsa pettivät, eikä häntä voitu elvyttää.
Jeesus, että olet hyvä.
- Mitä? - Sinulla on vastaus kaikkeen.
Se on totuus.
- Jos joku pääsee lähelle, sinä tapat hänet. - Et tiedä mistä puhut!
He tietävät kaiken! He soittavat sairaaloihin. He eivät pidä valehtelusta.
En valehtele.
Jeesus, miksi tulin tänne?
Koska ajattelit saavasi tästä helvetin hyvän jutun.
Aiot puhua minusta ja Petestä radiossa. Siitähän on ollut kyse koko ajan.
Sinua kiinnostaa vain yleisösi. Olet sairas tyyppi.
Jess teki vuosia kuolemaa ja seurasit kuin korppikotka.
Olet niin säälittävä, että luulit saavasi siitä jotain.
- Nouse ylös. - Niin kuin muka välittäisit. Sydämetön paska.
Tuolta on rekka tulossa.
Auta minua.
En anna sinun tehdä tätä.
- Päästä käteni irti! - Minulla ei ole muita kuin hän.
Nouse ylös.
- Helvetin hullu! - Gabriel?
Tule takaisin.
Tule tänne. Gabriel, älä jätä minua!
Et tiedä mitä teet.
Gabriel!
Älä jätä minua.
Mitä kuuluu?
- Häipynyt? - Hän lähti.
- Kuka sinulle kertoi? - Poliisi.
He menivät katsomaan ja talo oli tyhjä.
Löysivätkö he pojan sairaalasta?
Ei mitään poikaa koskaan ollutkaan.
Soitit Gabrielille ja Jesselle. Jätä viesti merkkiäänen jälkeen.
Onko tätä jatkunut kolme päivää?
- Sinun täytyy soittaa poliisille. - Mitä sanoisin?
"Anteeksi, konstaapeli, mutta Wisconsinissa on hullu nainen, -
jolla on mielikuvituslapsi ja hän on vihainen minulle."
Vitut hänestä.
En aio sekoittaa elämääni.
Hän yritti tappaa sinut.
Hän yritti tappaa itsensä ja minut siinä samalla.
Tutkin hieman. On olemassa tauti nimeltään "epätodellinen häiriötila."
Jos ihminen ei tunne olevansa rakkauden arvoinen hän hakee sympatiaa.
Kuten omalla sairaudella tai sairaalla lapsella.
Se on pääosin kuin Munchausen, mutta ilman lasta.
- Eivätkö he tiedä tekevänsä sitä? - Kyllä tietävät.
Mutta huomio tuntuu niin hyvältä, etteivät he pysty lopettamaan valehtelua.
Mitä jos saat heidät kiinni valheesta?
En tiedä. Siitä ei ollut mainintaa.
Hienoa.
Hän soitti kaksi päivää sitten. Hän alkoi huutamaan minulle.
- Paasasi hysteerisenä. Täysin sekavana. - Tämä nainen on heltymätön.
- Hän on vain niin epätoivoinen. - Hän on sokea? Mitä hän aikoo tehdä?
Ei helvetissä.
Tämä on Gabriel ja Jess...
- Pitäisikö vastata? - Ei. Se voi saada hänet tekemään jotain.
- Mitä teemme? - Älkää välittäkö hänestä.
Tarinallasi ei ole loppua, Gabriel.
Olen Hudson Plaza -hotellissa JFK:llä.
Huone 142. Minulla on jotain sinulle.
Donna?
- Kuka tämä on? - Minä Pete. Gabriel, oletko se sinä?
Älä pelästy. Tiedän, että hän sanoi minun kuolleen. Hän yritti vain suojella minua.
- Missä sinä olet? - Lentokentällä odottamassa Donnaa. Onko hän siellä?
- Ei, hän lähti juuri. - Harmi, olisin halunnut teidän puhuvan.
Lupasin, etten puhuisi kanssasi. Hän on vihainen sinulle.
Haluan kysyä jotain.
Mitä?
Tapahtuiko Donnalle jotain, kun hän oli pieni?
- Ymmärräthän? - Kyllä, mutta...
En tiedä. Hän ei koskaan puhu lapsuudestaan.
Kertoiko hän mikä aiheutti sokeuden?
Ei. Hän taisi tippua portaista.
- Häntä voidaan auttaa. - Minun täytyy mennä.
Hyvä on.
Nauha ei todista mitään.
Poika voi olla kuka tahansa. Naapuri, serkku.
Tiedän.
- Mikä sitten on? - Se on vain...
Mitä?
Miten voin kaivata jotakuta, jota ei koskaan ollut olemassakaan.
Onko se mahdollista?
Entä Star Trek -kokoukset?
Ne tyypit pukeutuivat kuten Kirk ja Spock. Miksi?
Koska he kaipasivat heitä.
Olenko niin säälittävä?
Sinulla on upea suuri sydän.
Se on paras osa sinua. On aina ollut.
Minun täytyy mennä.
WNYH:n studioilta, New York Citystä.
Olen Gabriel Noone ja tämä on Noone yöllä.
Tarinankertojana olen viettänyt vuosia ryöstäen elämääni fiktioon.
Aivan kuin harakka, minulla on tapana varastaa kiiltäviä jättäen muut huomiotta.
Vaeltelimme metsässä tuntikausia -
vain huomataksemme, että kiersimme ympyrää.
Lopulta en ole edes varma mitä todella tapahtui.
Mutta on selvää, että Donna ja minä olemme samanlaisia.
Molemmat pelkäämme.
Emme halua olla yksin. Kaipaamme hyvää kuuntelijaa.
- Kuulostaa täydelliseltä. - Meillä on myös saatavilla kalustettu osake.
Se olisi hienoa.
Milloin poikanne pääsee sairaalasta?
- Huomenna. - Tekee tiukkaa, mutta eiköhän se onnistu.
Kiitos.
Haittaako jos kysyn -
miten hän menetti jalkansa?
Ja mitä Peteen tulee. Kirjassa "Samettipupu" lukee:
"Totuus ei ole se, miten sinut on tehty.
Vaan asiat, jotka tapahtuvat sinulle."
Olen Gabriel Noone. Hyvää yötä.
Elokuva perustuu puhelinystävyyteen, jossa uskottiin olevan osallisena 14-vuotias poika.
Tähän päivään mennessä ei pojan olemassaoloa ole todistettu.
Hän olisi nykyään 28-vuotias.